Många år sen jag var här
På vägen spenderade jag min tid
Till vänster och höger
Husen sträcker sig mot skyn
Det är otroligt
Mitt i natten
Jag är tillbaka i New York svängen
- Är allt okej? - Ja.
Ja.
Han är spänd.
Du verkar spänd, Nick.
Vi låter den här affären bli simpelt.
Affären? Hemskt ordval.
Okej, Gwen, snälla, gadda inte ihop er mot mig, okej?
- Gör vi det? - Ja.
Ja, båda ni två.
Be om ursäkt, syster.
Be du om ursäkt, syster.
Jag föredrar en situation utan plågan eller tumult och
jag känner att det inom räckhåll.
Hur många assistenter blir det, Nick?
En per termin. Utan på somrarna.
Jag kan ha fel, men Naomi blir min sjätte.
- Åttonde. - Åttonde?
Du glömmer vad-hon-heter och den där killen.
Det var två killar.
Två killar. Sex damer.
Är kvinnor bättre på att arkivera?
Jobbet i sig kräver petighet...
Kvinnor tenderar att vara bättre på det.
Jag föredrar att anställa kvinnor.
Du jobbar med dokument.
Du vet att ordet är "material."
Er "fars material."
Ni bad mig att arkivera din fars material.
Vill ni ha er fars material värderat vid årsskiftet,
får ni acceptera att jag behöver hjälp.
- Hej. - Hej.
Kom in.
Alyssa, Gwendolyn, detta är Naomi.
Det är min fru, Alyssa och hennes syster, Gwen.
De är Timothys döttrar.
Förlåt, kom in.
Tack.
- Vi hörs. - Snart.
Jag kan hjälpa till.
Behövs inte.
Trevligt?
Ja.
Ja. Tack. Själv?
Det var trevligt.
Mycket trevligt.
Kan du fortfarande gå ut med Gwen tidigt nästa vecka?
Det blir säkert bra.
Vad tyckte du om Naomi?
Hon verkar underbar.
Är det allt?
Det är underbart att du jobbar med studenter
på ditt jobb igen.
Du sa just "underbart" och "jobb" två gånger i samma mening.
Är det något fel på hur jag pratar?
Nej.
Du verkar ha koll.
Jag mår inte så bra. Jag ska gå lägga mig.
Var bor Naomi när hon är här?
Vad?
Jag vet inte.
I närheten, antar jag.
I vårt kvarter?
Jag vet inte. Jag presterande henne för Jack och Dorothy
då de ska resa på Jacks sabbatsår.
Det visste du väl?
Bor hon nerför gatan?
Nej, att Jack och Dorothy skulle resa.
Jag känner inte dem väl.
Jo, vi träffar dem hela tiden.
De är dina vänner. Jag känner inte dem.
Vi har varit hemma hos dem. De har varit här.
Vi äter ihop.
Visst.
Måste jag oroa mig för Naomi?
Kan du sluta?
Stör det dig?
Nej, jakten på ensamhet och isolering
var det som drev mig mot arkivering och värdering.
Problemen kommer
när folk inte vet exakt vad jag gör.
Som Gwen, min svägerska,
påminner mig om vad tiden i det här rummet handlar om.
Det finns alltid en Gwen.
Det finns alltid en änka, dotter, son eller...
Jag är taggad att lära mig av någon med så mycket erfarenhet.
Sådant finns det inte mycket av i Australien.
Varför tror du att det är så?
Jag vet inte. Brist på sentimentalitet, antar jag.
Hämmade relationer till det förflutna?
Folk slänger saker och glömmer det hela.
Intressant.
Jag är taggad
att se vad du kan visa mig de närmaste månaderna.
Okej.
Nå...
Jag brukar börja med memo och korrespondens.
Det är en stor del av processen, bäst att få den ur vägen.
Jag gillar... Okej.
Vi börjar med dessa och sen
går det in där och då blir det till en kronologi.
Det kommer vi behöva under hela tiden.
Underbart.
Det var trevligt att träffa Alyssa och Gwen häromkvällen.
Jag hoppas vi kan göra om det.
Visst.
Har Gwen barn?
Nej, Timothy, var nog besviken i hemlighet
att han inte hade barnbarn.
Han sa aldrig det, men...
De båda har sina åsikter om saken.
Jag antar att ätten är utdöd.
Det kan man säga.
Mer spännande än det vi pratar om.
De verkar vara intressant kvinnor,
jag lär gärna känna dem.
FRANKS LUNCHBAR CAFÉ OCH PIZZERIA
Ledsen att stället inte har så mycket.
Det är min plats, här.
Jag tänkte aldrig på var man tar folk
för de använder tiden till att träffa vänner eller
bara komma bort från mig.
Tja,
jag känner ingen här, jag hoppas det är okej.
Det är inget spännande ställe bara.
Det är spännande för mig.
Jag tänker ut något annat stället, i närheten.
Nej, du gillar ju rutin.
Det märks.
Upprepning, det nämner du ofta.
Det är nog sant.
Jobbet är ganska enformigt. Stör det inte dig?
Nej, tvärtom.
Det är spännande.
Det måste vara så. För mig att vara där nere,
i slutet, allt får plats i ett rum.
Jag kan införliva det och...
Det är lockande för mig.
Jag flyttade runt ganska mycket.
Jag var aldrig på samma ställe särskilt länge.
Mina föräldrar flyttade mycket,
jag fick aldrig chansen att vänja mig
vid sånt som dessa människor har.
Att vara nära det får mig att känna
att det är en fantasi eller något.
Jag oroar mig att när jag är borta
lämnar jag inte mycket saker som ska tas om hand.
Vad är målet då?
Tja...
Jag är bra på det jag gör
och förstår jobbet, som du nog också känner.
Jag vill skriva
facklitteratur om vanliga människor.
Dramatisera dem på ett sätt som gör dem tilltalande.
Kanske få dem att bli till filmer.
Folk gör inte film om vanligt folk som inte gör saker.
De finns.
Jag kan presentera några.
Det vore underbart.
Hur går det?
Stannar du?
Jag måste nog det.
Annars drar det ut på tiden.
Ska du gå?
Hoppas det. Sam ville ses.
Du träffar henne och jag träffar dig hemma när som.
Visst.
Jag ska avsluta innan jag irrar bort mig.
- Hälsa Sam. - Jag ska.
Innan jag glömmer, jag tänkte säga det tidigare.
Min mamma ringde. En av hennes äldsta vänners college-ungar
flyttade hit och känner ingen.
Hon bad mig umgås med honom.
Du sa väl att du har jobb att göra?
Jag skäms lite för jag måste nog ställa in.
Det är en hon. Förlåt om det var oklart.
Jobbar du,
eller går du ut, bara inte med mig?
Det är grejen. Jag är inte säker än.
Det blir meningslöst oavsett.
Jag träffade tjejen en gång när hon var typ fem.
Hon lär suga nu.
Vad ska jag göra, säga nej till min mamma?
Prova.
Nej.
Hälsa Sam.
Jag klarar mig.
Bara barnvaktsgrejer.
Vi pratar om det.
Det är inga läkar-patient-grejer, bara logistikproblem
som jag tampats med sen jag började jobba igen, vilket jag...
Jag kanske borde ha väntat ett par månader till.
Där har vi det.
Nej, det är inte så, bara att...
det gäller väl att hitta balans hemma.
Verkar det vettigt?
Det är bara att vi har en lump till människa
som sabbar balansen, vet du?
Vad mer?
Allt är okej. Det är samma som sist jag såg dig...
Jag tänkte fråga...
Nej, förlåt.
Vad skulle du fråga?
Jag vet att jag betalade för min lunch idag,
jag undrade om du kunde betala för den hädanefter.
- Eller kanske ge mig lön. - Förlåt, jag borde ha betalt.
- Jag återbetalar dig. - Nej, det är okej idag.
Normalt äter jag inte lunch bara för att spara pengar.
- Jag förstår. - Underbart, tack.
Visst.
Förlåt, du gör inte det där rätt.
De här har inte skannats än
och det går inte när de är inplastade.
Okej. Förlåt.
Nej, jag bara...
Inlärningskurvan.
- Jo. - Ja.
Okej.
Är det trevligt
att bo så nära jobbet?
Vissa tycker det är hämmande, jag älskar det.
Det är härligt att hela mitt liv finns på en liten zon.
Det är underbart.
Så,
gillar du stället?
Det är underbart.
Tack för hjälpen att hitta det.
Och för att du betalar mellanskillnaden.
- Visst. - Coolt!
Det var underbart idag
och jag ser fram emot mer imorgon.
Vi ses.
Ja.
Jag köpte den här till dig.
Jag hoppas att du inte redan har en.
Nej, men jag har velat ha en länge.
Pratar vi om en satmara eller bara lingonveckan?
Hon är underbar...
Jag föredrar... Hon är underbar att jobba för...
För mig att jobba för
just nu.
Mitt mål är att avgöra vad jag ger mig in på
innan jag ger mig in.
Syster-dejt.
Idealisk.
Du kom på besök bara en gång?
Kanske två gånger.
Hur minns det du det där?
Jag minns det knappt och jag är fem år äldre än du.
Jag minns det för att du och dina vänner
var de coolaste killarna jag sett.
Amerikanska pojkar är så underhållande.
Jag berättade allt för mina vänner när jag kom hem.
Historien var säkert spännande
och återberättades i många år.
Jo, faktiskt.
Mina amerikanska historier är populära.
De var Grand Canyon, Disneyland, och du.
Mig och Grand Canyon, jag känner mig smickrad.
Vilken sport spelade du nu igen?
- Lacrosse. - Just det!
Du och dina sport-polare.
De sötaste pojkarna jag sett
i Amerika.
I Amerika. Du hade bättre hemma.
Ja, men de ville spela fotboll inte lacrosse.
Min mamma blir glad att vi hittade varandra.
Min, med.
Du behövde inte göra det efter tre dagar här.
Vad annars ska jag göra?
Visst.
Vad gör din fru?
För några år sedan öppnade jag en ljudstudio.
Vi mixar, spelar in, redigerar, allt.
Vi anlitade en ung, effektiv tjej att driva stället
och senare gifte jag mig med henne.
Det är den långa versionen.
Ni jobbar alltså tillsammans?
Vi spenderar mycket tid ihop.
Du är hennes boss.
Who's the Boss?
Har ni det programmet? Underbart.
Nej, jag har aldrig sett det.
Vi hade begränsade tele-valmöjligheter när jag växte upp.
"Tele"?
Vi behöver en översättare.
Har vi en översättare här?
Det lär de inte höra lika ofta som läkare.
Har vi en översättare på plats?
En tjej här försöker säga något.
Jag förstår inte vad.
Hur många gånger kan jag
mjölka min mammas tjänst innan du slutar umgås med mig
av vänlighet, plikt och måste?
Två till, på ena kan jag presentera nya människor.
Några killar från jobbet, om du vill.
Jag vet inte hur du tänker på den här resan.
Jag är intresserad under den här resan.
Det ska jag ha i åtanke.
Du är hemma sen.
Sam berättade om en stor saga med sin chef.
Vem har inte det?
- Blev du klar med mixen? - Ja.
De hämtar den imorgon.
Hur var med vad-hon-heter?
Naomi? Hon är cool. Jag vet inte.
Vad säger man till någon man inte sett sen man var femton och
inte visste ens existerade tills för en vecka sen?
Vad sa du, då?
Vad pratade ni om?
Tråkiga saker. Jag var bara där en kort stund.
Det tog ett tag att bli klar.
Hon är okej. Hon är ung.
Jag vet inte hur man pratar med yngre människor.
Förutom dig.
Tre år är inte stor skillnad.
Vad har du gjort sen du kom hem?
Druckit öl och lyssnat på skivor.
Jag ringde min mamma och fick beröm för min goda gärning.
Du är en så schysst kille.
Det säger jag ju, men ingen lyssnar.
Jag lyssnar. Jag tror dig.
Tack för att du kom.
Klassresa.
Hej.
Hur länge sen var det du började jobba med detta?
Tre år. Det är lång tid.
Det här är Naomi.
Hon jobbar med mig med min döda styvpappas skit.
Det här är Mike. Hans donation fick igång det här stället.
Det vi ska se, filmskaparen,
innan han blev filmmakare,
hans foton publicerades i Timothy's magazine,
det är därför vi är här.
Coolt.
INGEN MAT ELLER DRYCK I TEATERN
Jag ser ingen glädje i dem.
Jag skiter i va Aly säger till mig. Jag antar alltid att hon ljuger.
Hon har alltid varit en lögnare,
även när hon var ung.
Säger du att du inte märker
att Nick är en olycklig man?
Jag är inte säker. Jag känner honom inte så väl.
Det är därför jag ville prata.
Jag vill inte att han förgiftar ditt sinne.
Det gör han nog inte.
Bildligt talat.
Hans och min systers normala existens
gör mig illamående.
Du hade tur att jag kunde kontrollera det häromkvällen
annars hade jag spytt på bordet.
Jag älskar Alyssa.
Men jag sa till henne för tio år sen att jag tyckte
att giftermål var dumt
och trots att jag tycker att Nick är okej,
misstänker jag att hon reagerar på vår far.
Förlåt. Jag tog inte hit dig för klaga och förhöra.
Nej, det är underbart.
Jag tror Nick ville äta lunch ensam idag.
Så klart.
Han är en sån torsk.
Han är okej. Jag gillar honom.
Vänta bara.
Du märker snart att han är svag.
Det är okej. De flesta är det.
Speciellt män.
Min make var svag.
Gjorde mig av med honom.
Ville du aldrig gifta om dig?
Snälla.
Min pappa ville ha en arvinge.
Det drev nog Aly mot Nick, eller snarare Nick mot Aly.
Vad vet jag?
Jag vill bara inte ha ett hämmande hemmaliv.
Jo.
Jag känner mig dragen mot,
- kanske inte "inte bosätta mig." - Exakt.
Du fattar.
Att höra dig, vad du än kallar det,
men en ung, vacker kvinna
som förstår
att valet finns där att bara säga "skit i det här"
ger mig hopp för framtiden.
Var din egen kvinna.
Låt ingen övertala dig om annat. Låt mig övertala dig att göra det.
Det låter underbart.
Aly valde en livsstil.
Jag ägnade mitt liv åt att fortsätta vår fars arbete och arv.
Säg du vilket som är det mest beundransvärda
valet.
Jag kände att hon hämmade
kvinnan hon var menad att vara
för att bli kvinnan hon ville bli.
Låter det vettigt?
En kvinna hängiven jobbet med en stark ambitionsdrift
och en hälsosam sexaptit är inget att skämmas över.
Du är på rätt spår.
Om det inte var uppenbart på hur Nick stirrade på dig under middagen
hade jag listat ut det så fort du öppnade munnen.
Bra jobbat.
Jag tror inte han stirrade på mig.
Jo.
Nick har varit stygg tidigare,
inte på sistone.
Jag tror inte att Aly har varit ärlig
med mig om det, längre.
Det är förflutet.
Det tog de år att komma tillbaka till
normalt.
Hur länge är du här?
Ett par månader.
Lova att göra det mest av tiden.
Hur då?
Hur gammal är du?
25.
25 år gammal guldbit.
Gå sängvägen i stan som jag gjorde.
Då slipper du skammen att leva i den för evigt.
Alla tror att det är lätt att vara ensam,
ung och vacker.
Jag var.
Som du.
Kanske mer.
Inget illa menat.
Det är bara...
Känner du aldrig ensam?
Känner jag mig inte ensam?
Inte i livet. Utan här på jobbet.
Känner du dig ensam här?
Nej.
När jag träffar någon,
när de eller deras familj tar in mig för att jobba,
är jag liemannen.
Förstår du?
Jag är den sista nya personen
någon formar en meningsfull relation med innan de dör.
Om de tar in mig innan de dör.
Hur som helst,
det är ungarna som gör mitt liv till ett helvete.
Förstår du? Som Gwen, min svägerska.
Hon gränsar på det. Hon är...
Hon är tvetydig, ljuger.
Jag tror inte på något hon säger.
Vad tycker du om henne?
Jag vet inte. Jag har bara träffat henne en gång.
Tja,
hon är ett ofog för mig och Alyssa.
Vi har längtat efter en dag
då hon är mindre närvarande i våra liv.
Hon dömer ut Timothy,
Alyssa har försökt komma ifrån det i år
och nu har det ett nytt ansikte.
Skit samma.
Det spelar ingen roll eftersom jag saknar åsikt om saken.
Ingen alls.
Låt mig jobba.
De här är...
- Gör inte det där. - Lugnt.
Jag trodde du hörde mig komma in.
Hej. Jag trodde inte någon skulle vara här.
Greg, detta är Naomi. Hon jobbar med mig.
Trevligt att råkas.
- Underbar brytning. - Tack.
Låt mig gissa varifrån den är.
Nya Zeeland?
Australien.
Jag har aldrig varit där. Jag funderar på det. Borde jag?
Visst, om du vill.
Hur är surfandet? Vi har alltid velat lära oss att surfa.
Det är inte min grej.
Men det är underbart, tydligen.
Greg, vad gör du här?
Hälsar på.
Allt är klart för ikväll.
Vad händer ikväll?
Det är min födelsedag.
Vad? Grattis.
Det är ingen stor sak.
Det är stort.
Vi ska fira.
- Du är inbjuden. - Nej, hon är inte inbjuden.
Jag trodde du sa det var en kväll med grabbarna?
Vad är bättre än att fira med grabbarna
än att ha en vacker kvinna?
- Rat Pack hade ju Shirley MacLaine. - Säg inte "Rat Pack."
Jag förstår inte varför du är här.
Du verkar inte eggad över ikväll.
Jo, jag jobbar...
Man gör något fint för sin polare...
Var ingen mes! Vi är på jobbet.
Förlåt. Mina vänner kan vara irriterande ibland.
Nej, han verkar schysst.
Tja,
du har inte varit i New York länge nog om du tycker att Greg är schysst.
Han är väl din vän?
Jo.
Jag förklarar inte så bra vad som händer just nu.
Jag tror jag förstår.
Det här är ditt utrymme.
Exakt.
Ja.
Följer Gwen och Alyssa med ikväll?
Nej, det är en kväll med grabbarna.
Det är en massa pappor. Det blir inte skoj.
Bara Greg tror och förväntar sig att det blir det.
Varför har inte du och Alyssa barn?
Ursäkta.
Det angår inte mig.
Det är en vanlig fråga.
När man fyllt 40, får man frågan ofta.
Om man inte redan har barn
och då frågar de annat.
Förlåt om...
Om du vill kan du komma ikväll.
Det är bara en massa pappor
och ett par skitstövlar i form av Greg och mig.
Jag vet inte om det men
om jag ska vara den enda...
Om Alyssa inte kommer,
vore det inte anständigt av mig att dyka upp.
Har Sam skickat honom något för hans födelsedag?
Han sa att han inte ville göra något.
Nu ska han ut med grabbarna?
Jag var inte bjuden.
Vi gör något över helgen, kanske.
Vi har aldrig gillat sånt ändå.
För tio år sedan hade vi tvunget ansträngt oss.
En weekendresa?
Jag vill inte minnas när vi slutade försöka.
Lustigt hur det bara sker.
Hur går det med Nick och pappas grejer?
Pratar han inte om det?
Bra.
Antar jag.
Vi borde ha anlitat någon annan.
Det hade varit mer putsat utanför familjen.
Men han klarar sig bra.
Han måste prata om det ibland.
Allt rör sig.
Han har ett par jobberbjudande när detta är klart.
Vi bestämde oss nog att inte
pladdra om
ändlöst nonsens angående vad som är, kunde eller kan pågå.
Man tappar förmågan att fejka intresse efter några år.
Jag uppskattar hans återhållsamhet.
Jag hoppas han uppskattar mig.
Grattis på födelsedagen till Nick.
Det finns irrelevanta uppdrag
och jag klarar en mild mängd ledsamma uppgifter,
men att fördelsedagsshoppa åt släktingar
är väl att gå för långt?
Jag vet inte. Kanske, ja?
Jag borde säga upp mig.
Jag ska säga upp mig.
Sluta innan det går för långt.
Det borde jag göra.
Jag ville upp mig. Istället är jag en glorifierad personlig assistent.
Jag ser på kvinnor som hon,
vi, vår ålder gör det, vad borde vi se?
Ideal att uppnå?
Exempel på en livsstil
som man tror på.
Hon är
ogift.
Det är underbart, eller hur?
Och du
är gift.
Också underbart, eller hur?
Jag vill inte driva
i ett oklart mellanläge.
Var är jag?
Okej?
Var är jag?
Inte...
tidiga 30, inte 40, bara
ödemarken mittemellan.
Hårdhänt och dramatisk, minus fem poäng.
Så underbart det måste vara att vara mitt enda utlopp
för en oupphörligt bombardemang av introspektivt pladder
om de valen jag har gjort.
Jag visste inte jag hade ett val. Har jag ett val?
Jag borde gå.
När kommer Buddy tillbaka?
Stanna. Han är borta ett tag.
Var är han?
En väns väns födelsedag?
Han var snål med detaljerna.
Säkert att han inte är ute med vad-hon-heter?
Varför säger du det?
Jag dyker upp på killens kontor.
För det första, reagerar han som en skitstövel.
För det andra, han beter sig som om jag stört hans tupplur.
- Jag reparerade inte som en skit... - "Reagerade."
Gillar någon att bli överraskad på jobbet?
Jag har hörlurar på!
Han har en vacker,
ung, smaskig...
Det är en människa vi pratar om, okej?
Var kommer hon ifrån igen?
- Australien. - Hon är en australiensk flicka.
Han har en australiensk flicka,
hon ser ut som inlåst prinsessa,
och han ser ut som ett troll!
Det är en absurd överdrift av vad som pågår.
Jag har listat ut henne.
- Du, Jessie, shots. - Hon är den unga typen.
Hon är en giftig flicka som utstrålar oskuld, men hon är farlig.
Hon är en huggtand doppad i honung.
Hon är en fälla för torskar.
- Som oss. - Tala för dig själv.
Ljug för dig själv så mycket du vill.
Sätt den flickan i ett rum med vilken man som helst,
bara en sak kommer att hända.
Jobb, forskning och databaser.
Vi skapar en kronologi för...
Fel igen!
- Nu börjas det. - Jag hatar dem.
Du måste se min nya brud.
Hon har en underbar mutta.
Och Nick, så klart,
har aldrig förlorat viljornas kamp under sådana omständigheter.
Förrädiska, äktenskapsförstörande...
- Grattis, Nick. - Ja.
Ni är hemska vänner och det här är inte kul.
- Det är orättvist. - Det är Buddy!
Jag bjöd över några grabbar, hoppas det är okej.
Buddy, kom hit!
Här är killarna.
- Jake där... - Jag är Buddy.
Nick, vänd dig om.
Det är min vän Buddy. Buddy, Nick. Nick, Buddy.
- Buddy? - Det är kort för Arthur.
- Som filmen. - Hur funkar det?
Det gör det inte. Det är bara så.
Du ska få höra nu.
Nick har anställt en snygg tjej.
De jobbar sida vid sida i ett litet kontor.
Några tankar?
En opålitlig situation.
Jag gjorde så en gång och jag gifte mig med henne.
Ser du? Buddy fattar!
Jag ska inte gifta mig med henne. Jag är redan gift.
- Det är säkert annorlunda. - Mycket annorlunda.
Makt är beroendeframkallande.
För att du har lite auktoritet
och kan anlita dem,
man tvingar dem att umgås med en.
Jag anlitade inte henne för det.
- Vad heter hon? - Jag anlitade henne utan att se henne.
Hon skickade in CV: t och var mest kvalificerad...
Kom igen! Du anlitar en 25-årig utländsk flicka.
- Klart att hon är kvalificerad! - Är hon utländska?
Du visste vad du gjorde.
- Ring henne. - Nej.
- Ring henne.
Sluta massera mig...
- Karen, be honom att ringa. - ...och prata om att ringa henne.
- Kolla... - Jag ber om inget.
- Snälla. - Nej!
Jag vill bara ha ett samtal.
- Jag om så lite. - Greg älskar att prata i telefon.
Bara ett litet snack i telefon.
Buddy, säg åt honom.
Kolla inte på mig. Jag är gift.
Jag med.
Buddy, du har varit stygg!
Det förflutna är förflutet.
Stygga Buddy.
Är du seriös?
Är det bara jag här som kan knulla en 20-åring?
De dagarna är bakom mig.
Ja, mig med.
- Det förflutna är förflutet. - Ja, tack.
Det är ett dålig tecken på mognad.
Grattis, Nick.
Hallå?
Det är Nick här.
Vad gör du här?
Det är min födelsedag.
Kom ner och gratta mig.
- Hej. - Hej.
Får jag komma in?
- Släpp in mig. - Visst.
En sekund.
Idag är min födelsedag.
Jag vet.
Du borde nog inte vara här.
Löjligt.
Du beslutade att släppa in mig
- nyss. - Jo.
Jag har ändrat mig och tycker att du ska gå.
Vi har veckor kvar av jobb tillsammans
och jag känner mig,
jag menar, du bor...
Du bor runt hörnet
med din fru, som du vet.
Ja.
Jag menar,
tänk om det vore annorlunda?
Jag kan ge dig sparken.
- Då vore vi bara människor. - Ja.
Du kan sparka mig.
Men då förlorar jag mitt visum och måste åka hem.
Det är inte bra.
Så kan vi inte ha det,
du får o-sparken.
Underbart.
Jag vill inte vandra nerför den här vägen igen.
Naomi, det är inte...
Naomi.
Du kom och gav utan att ta
Men jag skickade iväg dig, Naomi
Du kysste mig Och jag slutade skaka
Och jag behöver dig idag, Naomi
Det här är löjligt.
Greg tog med lite folk.
Ett par killar jag inte känner, men det gick bra.
Ingen lär berätta historier om ikväll.
Det är fint.
Okej.
FRANKS LUNCHBAR CAFÉ OCH PIZZERIA
Ledsen jag är sen.
Jag drack lite igår.
Allt är segt idag,
inklusive min acceptans av plötsliga inviter.
Min chef är också bakis.
Bakis chef, patetiskt.
Hur gammal är killen?
Tidiga 40.
Helvete.
Det är sorgligt att inte kunna moderarea vid den åldern.
Du är redan löst det problemet, va?
Det får man inte höra ofta.
Jag har löst problemet.
Jag må vara seg, men jag är funktionell.
Det är ju onsdag trots allt, va?
Tack för att du dök upp, oavsett anledningar.
Mitt sällskap är inte så hett eftertraktat.
Jag eftertraktar inte.
Eftertraktar.
Eftertraktar din fru?
Det gör hon inte.
Om ni jobbar ihop, hur kom du loss?
Vem sa att jag kom loss?
Var tror hon att du äter lunch?
Jag antar att ni försöker äta tillsammans.
Det gör vi men,
jag ska träffa någon i trakten senare.
Uppfattat.
Jag kanske tappade tiden lite.
- Är det ett brott? - Nej.
Ska du arrestera mig?
Nej.
Jag ska träffa några grabbar senare
om du vill komma.
Jag vet inte om du har mycket på gång än.
Inte mycket alls.
Kanske.
- Bara grabbar? - Antagligen.
- Jag ska tänka på det. - Okej.
Ursäkta. Grejen dröjde lite.
- Hej, jag är Buddy. - Kevin.
Har du träffat Jess?
Vi fick en chans att prata i en och en halv timme
tills vårt möte började och du dök upp.
Grejen dröjde.
Vilken "grej"?
Lunchen med killen jag berättade om.
Vad kan vi göra för dig, Kevin?
Kevin ska spela in en skiva här.
Underbart. När? Hur stora är ni?
Hur många ni är, inte hur kända ni är.
Det kanske spelar roll också.
Vi har löst allt.
Kevin skulle just gå.
Men vi är klara, jag tog hand om saken.
Det är klart.
Underbart att träffa dig Kevin och
kan inte vänta på att jobba med dig. Vi ses.
Förlåt att det är kort varsel.
Jag mår inte så bra idag.
Det är okej. Oroa dig inte.
Jag kompenserar dig nästa vecka.
Slutet på den här veckan.
Just det. Jag är lite virrig.
Det är ingen stor sak. Sluta be om ursäkt.
Det är ett virus i familjen, min man har det,
min syster, nu har jag det.
Det är okej.
Jag vet att det är oprofessionellt, jag borde inte hålla på.
Jag ber om ursäkt.
Vad är rädslan?
Jag vill se
kontraster mellan mig och någon
15 år äldre än mig
och de är chockerande få.
Jag inkräktar hela dagarna
på den här familjen och din familj och när jag kommer hem
allt jag kan fråga mig själv är:
"Vad väntar du på?"
Det är en bekant känsla, trist nog.
Varför har inte jag det som gör
någon annan så
lycklig och uppfylld som man kan vara?
Alla Buddys vänner är gifta.
Ingen av mina är det. Inklusive dig.
Nedgraderad från syster.
Poängen är att du inte är fast i något
isolerat tillstånd av hämmad mognad.
Bara för att du spenderar din tid
men en 40-årig kvinna
betyder det inte du också är det.
Låt mig ge dig ett exempel.
Bud umgicks med en dotter till sin mammas väninna.
Det är en tunn koppling, eller hur?
De träffades en gång för 20 år sen.
Den här flickan, enligt honom,
yngre än dig,
är helt ensam.
Hon är här i några månader
och har inga meningsfulla relationer.
Jag ser det som en befriande situation.
Ung.
Resa.
Du ser en desperat version av det.
Ensam.
Subjektivitet.
Gräset kan vara grönare.
Gräset är dött
och täckt med salt.
Okej.
Tja,
i värsta fall,
fem år. Kör.
Inget. Jag har inget.
Jag skulle inte ha hållit kvar dig så sent.
1 MAJ
7 MAJ
Vi måste klämma åt Nick.
Borde inte han vara mer produktiv
nu när vi har anlitat en assisten?
Han borde vara mer produktiv.
Har du försökt ringa honom?
Ring honom igen.
Först svarade ingen. När jag ringde igen,
svarade hans assist, hon sa att han låg efter.
Hon sa inte varför.
Det är oförlåtligt enligt mig.
Eller hur?
Hans jobb är inte svårt,
eller, Gud förbjude, han måste resa i jobbet.
Måste vi hålla hans hand?
Ring honom igen.
Nick? Hej, det är Sam.
Bra. Hur mår du?
Ja. Jag är bara...
Jag ville kolla att du var inne.
Vi ville komma förbi idag och kolla hur det går.
Passar någon tid dig?
Ja, nu,
nu funkar bra.
Vi kommer strax.
Okej.
Hur svårt kan det vara?
Du har väl syskon, Sam?
Jag har en syster och två bröder.
Skulle du stå ut med skiten åt deras vägnar
inte dem kanske, men deras äkta makar?
Vänta, är de gifta?
Alla förutom min yngsta bror.
Du förstår mig, väl?
Jag tror det.
Med mig och min syster, är det...
Varför har vi band till syskon?
Vad betyder en svåger eller svägerska för mig?
Min far tyckte om Nick.
Han hade nog godkänt att anställa honom.
Han sa att han ville ha honom inblandad i sina
utvärderingar, material,
men jag tror det var för att han skulle vara med om det.
Om han visste att jag skulle få ta itu med allt själv
skulle han låta mig välja personen.
Förlåt, ville du säga något?
Nej.
Det är inte viktigt.
Nick.
Jag har tänkt.
Juli hade varit pappas 85:e födelsedag.
Det är väl en bra tid att vara klart med allt detta, eller hur?
Juli?
- Jag sa september. - Vi sa något annat.
För att vara tydlig, du vill gå vidare till andra projekt.
Det här har inte din uppmärksamhet.
Mitt enda alternativ som exekutör är att ta in någon ny
och börjar om, eller uppmuntra dig att kämpa.
Det här är varför vi anlitade henne.
Jo, men jag kan inte utföra mirakel. Naomi är mycket till hjälp
men vi pratar om en löneförhöjning.
- Löneförhöjning? - Ja. Vi har...
Ju snabbare du är klar,
desto snabbare kan du ta andra jobb.
Jobba med Sam
om du vill.
Jag kan låna ut henne för att påskynda saker.
Hon kan väl sätta igång nu?
Jag har en sak.
Sam, du behövs inte där, stanna här och...
Lär känna saker.
Nick, två vackra damer, nog med motivation
för dig att sluta vara en mes och kämpa igenom?
Jag vet inte om jag kan...
Naomi.
Få Sam att känna sig välkommen och en del av laget.
Och, Nick,
jag vet inte vad jag ska säga.
Änkor och döttrar. Vad var det jag sa?
Jag vet inte om jag vill blanda in mig.
Oroa dig inte för henne.
Jag kan inte föreställa mig att handskas med Gwen heltid.
Hur länge har du jobbat åt henne?
Nästan två år.
Stackars barn.
- Vad sa hon om mig? - Vi kanske ska jobba.
Vi ska. Glöm henne.
Jag vet inte, bara skvallret,
vet du? Att prata om någon när de lämnat rummet
gör mig illa till mods.
Jag gillar inte det heller.
Det här är oerhört.
Två damer som vägrar skvallra med en man i sina bästa år
och väntar på kapet?
Två år, va?
Du har nog rekordet.
Du tog över efter Deidre, va?
Jag tror hon hette Amanda.
Just det, Amanda.
Jag glömde henne.
Personalomsättningen på det jobbet är oerhörd.
- Varför behöver hon en assistent? - Varför behöver du en?
Ta inte illa upp.
Det gjorde jag inte tills du sa "ta inte illa upp."
Om jag går,
kan ni reda ut saker.
Jag tror inte det. Jag vet inte exakt.
Jag har inte mycket kvar i mig idag,
jag ska ringa en Audible
och du får informera Sam. Okej?
- Underbart. - Kan du?
Ja.
- Tack. - Mitt nöje.
Hej då.
Okej.
Jag vet inte, läser, utforskar, tar promenader.
Ingenting egentligen.
Det är ganska ensamt,
men det är nog bra för mig just nu.
Jag har nyss lämnat en intensiv relation
och behöver en paus.
Jag behövde lite tid
för mig själv.
Jag reste aldrig när jag gick på universitetet,
jag bara...
Hur ska jag säga det... Det låter lite löjligt.
Jag ville se hur mycket och hur fort jag kunde växa
som person, antar jag.
Jag känner att den svåraste delen
av att vara på övergående som jag har varit ett tag är
hur mottaglig är jag för förälskelse, vet du?
Jag kommer till ett nytt ställe och jag vill flytta dit,
sen träffar jag någon och blir kär i honom
och vill vara med honom hela tiden.
Sen passerar en vecka
och sen två och sen
vill jag bara dra.
Är du där än, nu?
"Där än, nu."
Nej.
Om bara, du vet,
för det här är tråkigt.
Det finns inget att fokusera på.
Jag säger det som något positivt.
Den här familjen är förstörd.
Ta det från mig, fokusera inte.
Jag vet inte.
Jag gillar Nick, hur han är lite sorglig.
Jag gillar verkligen Gwen.
Lär känna dem bättre.
Låt glansen tona bort.
Vi sitter på ett källarkontor
omringade av högar med dokument.
Jag vet inte vilken glans du pratar om.
Det är svårt att
artikulera det här tävlingsinriktade skitsnacket,
den
ofrivilliga motviljan vi känner mot vår familj.
Man ser det mellan Gwen och Alyssa.
Det samma sak
för mig och min syster.
Kärlek,
avundsjuka,
och brist
hopslagna i en genetisk oförmåga
att uttrycka det samverkande
djupet på dessa känslor.
En sådan dynamik kan bli riktigt rörig.
Mellan främlingar, du, mig, Nick, Gwen, eller vem som helst,
det borde vara renare. Det kanske är det.
Mitt problem
är att
personlig dynamik är som ebb och flod.
De flesta har en ändpunkt där man inte inte rör sig framåt, men
inte så med familj.
Det finns ingen destination och
inget hopp om att komma bort.
Du vill att din tid här slutar väl, att åka med huvudet högt
och lämna något positivt bakom dig.
Jag lämnar Gwen en dag och hoppas på samma sak.
Slutar på toppen.
Ett perfekt sista ögonblick.
Familj har inte råd med sådan optimism för lyckliga slut.
Jag fick lämna huset,
jag vet det är kort varsel, kanske konstigt,
jag hoppas du inte övertolkar det.
Om du inte kom,
hade jag suttit här själv.
Inget illa menat.
Varför säger alla det hela tiden?
Säger vad?
Verkar jag ta extra illa upp idag?
Du verkar befinna dig i ursäktande sällskap.
Be inte om ursäkt.
Förlåt.
Min mamma var
glad att vi umgicks första gången.
Det får henne nog att känna att jag är lite mindre långt borta
eller nåt, som att hon har en liten
uråldrig koppling till din familj.
Jag vet inte.
Det glädjer henne när jag ringer henne imorgon,
vilket det redan är i Melbourne.
Var är frugan ikväll?
Med systern.
Killen vid baren spanar in dig.
Kolla inte.
Vänta lite, kolla fort sen.
Redo? Ett, två, tre,
kolla nu.
Vad borde jag göra?
Jag kan vara wingman.
- Vi fixar ligg åt dig. - Jösses.
Jag visste inte vi fick prata så där med varandra.
Hej, mannen.
- Vad heter du? - Peter.
Peter, det här är min svägerska, Naomi, på besök från Australien.
God dag, Naomi.
God dag, Peter.
Det är kring lunchdags i Australien nu så,
jag ringer min mamma så fort jag kommer hem
och berättar att jag såg dig igen och då blir hon glad.
Jätteglad.
Det är underbart.
Jag älskar lukten här.
Jag har aldrig upplevt våren så här.
I Australien blommar träden i september.
Omvänt.
Jag har blivit kär på så många kvällar som ikväll.
Jag måste hem. Du med.
Allt går bra på jobbet. Klienter, problem, pengar...
Du glömmer att jag kan läsa dina tankar.
Lägg av.
Det är inget.
Om vi inte ska prata om något, varför bad du mig komma?
Jag ville vara i ditt hus,
ett ställe tillägnat en persons liv.
Jag minns att jag var ledsen
över att pappa fick leva ensam efter mamma dog.
Det hade varit löjligt för honom att leva på ett annat sätt.
Han skulle inte ha inneboende och vi skulle inte bo med honom.
Han var kapabel och självständig.
Varje gång jag såg honom, visst jag att han skulle till det tomma huset
och studsa omkring där helt ensam
och det förstör mig.
Han visade aldrig tecken på
att känna något annat än tillfredsställelse.
Han var nöjd och lycklig.
Kanske att mamma inte lämnade ett tomrum är mitt problem.
Jag kommer hit och beundrar dig.
Förlåt att hälften av mina gamla problem överfördes på dig.
De sista åren med mamma kändes på det viset.
Att se dem ute på middag eller
evenemang,
veta att de sova i separata rum.
De gjorde sig till,
inte bara ute, inför oss, som om de var bland folk
vetandes att de skulle komma igenom dörren på natten
och inte prata med varandra tills morgonen.
Det
krossade mig. Så,
jag kände lättnad
på ett hemskt sätt, när mamma dog.
Det är förödande på sitt sätt, men jag hoppas du förstår.
Det var en lättnad att inte se honom leva så där isolerat.
Nu är han bara ett berg av lådor i källaren med Nick.
Han är där nere med honom.
De här känslorna är tillfälliga.
Allt kommer att glömmas.
Papper, dokument, arkiv, det är pappa nu. Och mamma.
Nick har visat mig hur mycket mamma finns där.
Det är inte bara hans jobb.
Det är deras gemensamma liv.
Det är ganska gulligt.
Det motsäger din åsikt. Du får nog inte se något av det.
Helst inte i så fall.
Vad tror du han gör där nere hela dagarna?
Han får visserligen jobbet gjort.
Jag kan inte låta bli...
Jag kan inte låta bli det att
de två,
en meter mellan sig.
- Nio timmar om dagen. - Naomi är inte problemet.
Finns det ett problem?
Om det finns ett problem är det inte hon.
Hon är en smart flicka.
Hur vet du det om henne? Ni träffades en gång i två timmar.
Jag vet på två minuter, de resterande 1:58 bekräftade det.
Jag är nära att tro dig, men
han sårade mig förut och
jag kan inte lita på honom igen.
Jag önskar han kunde förtjäna den igen.
Efter år av bot, av att vara en stark, underbar partner.
Men det har han inte, jag vet inte varför.
Han är en annan man nu.
Han accepterar vad hans liv är.
Tror du han är villig att riskera saker?
Det trodde jag aldrig.
Inte ens när jag fick reda på det.
Har du bevis på att det här är mer än aningar?
Nej.
Jag vet att det är dumt.
Du skulle berätta annars, eller hur?
Hade du berättat ifall du tyckt att Naomi var opålitlig?
Jag berättar allt, om du frågar. Skulle du göra det samma?
Om du frågade mig vad som pågick hade jag berättat.
16 MAJ
Hej.
Får jag gå på lunch?
Varför inte?
Hej, jag är Peter.
Det är inte ungens fel.
Det är bara att vintern förde med sig mycket resande,
tiden hemma blev till en krigszon.
Det handlar om balans.
Vikten som lades vid den tid tiden
var oproportionerlig
till den faktiska upplevelsen.
Det var för tungt för sig självt.
På grund av de outtalade problemen som jag skyllde på jobbet
och Mel skyllde på mig.
Det var inte förrän saker lugnade sig
som de kunde prata om saker på ett resonligt sätt.
Det verkar vettigt.
Det som balanserade saker, var att det handlar om barnen.
Vi lägger vår skit åt sidan
och tänker ut en resonable lösning
när de ligger på förhandlingsbordet.
Att ha det som ankare är viktigt.
22 MAJ
Sen Naomi började har jag känt mig rutten.
Det finns ingen anledning att tänka på situationen på det viset.
Du skulle säga till annars, va?
Du skulle säga vad det var, ifall det var något?
Ja.
Du har inte varit smart, heller.
Funkar hon inte.
Hon är okej.
Vad är det då?
Ingenting. Jag vet inte.
Är det verkligen seriöst
eller något annat missriktat?
Jag ville nämna en känsla. Jag vet inte varför den är så stark.
Jag vet nu att jag vill det här.
Jag vill inte att någon annan ska vara delaktig.
Det är viktigt för mig och jag vill inte att någon ändrar det.
Jag är glad att du kunde smyga iväg igen.
Vad sa du?
Jag är glad att du kunde komma iväg och träffa mig.
Du sa "smyga."
Jag vill inte smyga omkring.
Ska det här bli ett problem eller
kan vi koppla av och umgås?
Det är dags för dig att sluta kontakta mig.
Det är egendomligt, förvirrande och olämpligt.
Hur så, varför?
Var är vad-han-heter?
Vi åt lunch ihop.
Var passar jag in?
Jag ville ha någon att dricka med.
Om du säger det.
Är det allt jag får?
Att underhålla dig för kvällen? Det har jag en fru till.
Jag trodde du gillade att umgås med mig.
Ja, vi har umgåtts
det finns inget mer umgänge nu.
Du är söt när du är arg.
Jag är glad att vi fick umgås under min tid här.
Jag försöker göra det rätta.
Enligt vilken standard?
Det här är en situation där
jag inte längre vet hur jag ska vara bekväm.
Jag vill umgås med dig.
Jag ser inget fel med det.
Jag känner ingen annan här.
Många killar hade älskat att höra det.
Jag är inte många killar.
Jag vill att du stannar.
Förlåt.
Jag måste gå. Jag hoppas du förstår.
Är du okej?
Ja.
Jag saknade dig.
Förlåt att det dröjde för mig att komma tillbaka.
14 JUNI
Du klarar nog att sköta saker när jag är borta.
Ja.
Det finns inget mer att visa.
Du har haft två år på dig att lära dig.
Fem minuter till gör ingen skillnad.
Vore det inte kul, om du följde med mig?
Det motverkar syftet med att resa.
För mig i alla fall, att resa ensam är en sak
att resa med en annat är något annat.
De närmaste månaderna är till för
att klara mina tankar.
Det funkar inte med dig i närheten.
Inte just du. Vem som helst.
För någon utan egentliga rötter,
verkar det att jag är fri att göra vad jag vill.
Du har din syster. Jag har väl min.
Men de är lika,
våra systrar.
De måste fatta beslut baserat på två människor.
Så
Det är inte troligt att
någon av oss skulle känna samma sorts
tillfredsställelse som de känner.
Jag undrar ifall när vi är i din ålder
vi blickar framåt eller bakåt på de beslut
den andra har gjort och
tänker
för en dag, vill vi byta plats.
Det är inte troligt, men man vet aldrig.
Jag ska gå vänta på min bil.
Jag undrar ifall nästa gång vi ses
en eller den andra kommer att ha träffat någon
som får oss att känna eller
åtrå något vi inte känner eller åtrår just nu.
Åtrå.
Det är ett originellt koncept.
Jag måste ge dig nyckeln innan jag åker imorgon.
De sa att den ska lämnas under mattan.
Jag menade kontorsnycklarna.
Ja, jag tar dem.
Jag ansökte för ett jobba-studera-program i Sydney
och jag undrar ifall du kan skriva
ett rekommendationsbrev åt mig.
Ja.
- Visst. - Underbart. Tack.
Jag...
Jag hoppas jag har varit till hjälp de senaste månaderna
och att Timothys material är i bättre skick nu
än de hade varit utan mig.
Det tror jag.
Bra.
Jag vill tacka dig för att du introducerade mig för din familj
och bjöd in mig till ditt hem.
De flesta hade inte blandat jobb och familj så där
och det tycker jag var fint av dig.
Och
jag hoppas vi kan hålla kontakten.
Du vet,
om jag kommer tillbaka hit, kanske när jag är klar med studierna,
vi kanske kan jobba ihop igen.
Ja, visst.
Underbart.
Det är okej, hon är borta ändå.
Jag har ingen assistent.
Jag trodde hon åkte förra veckan.
Nej, idag.
Du slutade nämna henne.
Vad ska jag säga? Hon är tråkig.
Gwen ville umgås med henne.
Jag undrar om det blev av.
Hon började träffa någon kille.
Han kom och hämtade henne för lunch.
Han slutade komma för någon vecka sen.
Hur som helst.
Jag vet inte vad som blev av det, hon...
Hon blev slarvig, jobbet fick lida så det...
Det är slutet.
Allt okej?
Jag vet inte.
Att avsluta ett jobb gör att jag känner mig miserabel
över mitt eget verk.
Det är dött och irrelevant.
Livstid efter livstid...
Kataloger, packade med handskar,
uppackade, skeppade iväg.
Är det allt som finns?
Översatt av: Bachar Haj Bakir